Alo?
Ko ste vi... Šta hoćete?
STRAH NAD GRADOM
Ne ostavljajte više slušalicu podignutu sa aparata.
Kako ste dobili moj novi broj?
Dosta mi vas je! Jeste li čuli? Dosta...
Reci "neću ponovo prekinuti vezu".
Umorna sam... Bože moj vi ste bolesni.
Znate, trebalo bi da vam se pomogne.
Reci "neću ponovo prekinuti vezu".
Ja... neću ponovo prekinuti vezu.
Zašto ste promenili svoj broj?
Kako ste ga pronašli... a?
On je zapisan u plavom notesu pored telefona.
Šta?!
Bili ste ovde, zar ne?
Divno je mesto gde vi živite, posebno vaš krevet.
Prijatne je topline...
Probao sam ga, mekan, udoban, savršen za vođenje ljubavi...
Krevet koji mora da vas podseti na ljubavnika,
i na vašeg jadnog muža koji je sada mrtav. Zar ne, Nora?
Bili ste... Pjerov prijatelj?
Ništa slično tome, ali možeš da mi kažeš o njemu jer upravo stižem.
Ne!
Vidimo se odmah.
"Policijska stanica"
Posle 18:30 zvati DEF.44.52.
Alo?
Alo g. Merklen?
Ovde Nora Elmer, neko mi preti... Molim vas ne puštajte nikoga!
- Preti?! - Da! Preti.
- Molim vas ne puštajte nikoga unutra. - Držaćemo ga na oku.
Znate on može da bude na parkingu... ali ovde, ovde nema nikoga.
Treba da zovete policiju.
Zvala sam, ali niko mi ne odgovara.
Uveče, morate zvati lokalnu stanicu.
Daću vam broj.
Da, hvala vam. Recite mi.
DEF.44-52
Ne brinite gospođo, mi poznajemo ove vrste poziva.
To su psihički bolesnici. Oni vole da provociraju.
Svi se oni pretvaraju da dolaze, ali zapravo, nikada se ne pojave.
Ali ako se pojavi, šta da radim?
Pozovite nas i mi ćemo biti tamo za manje od 5 minuta.
Uveravam vas, on se neće pojaviti.
- Laku noć, gospođo. - Laku noć.
Upomoć!
Dakle, mi smo mislili da se nikada nećete pojaviti.
Mislim da sam uplašio vašu komšinicu.
Avenija Žorža Melijesa 147.
Skočila je sa 17-og sprata.
Ime i prezime: Nora Elmer.
Izvesno je da je pad uzrok smrti.
Tvrdila je da su joj pretili preko telefona.
Ostajemo ovde dok ne stignu forezničari.
Jasno.
Alo, sedma teritorijala brigada? Avenija Žorža Melijesa 147.
Skok sa prozora. Ime žrtve. Nora Elmer.
Pokrenuo sam krivičnu istragu.
Alo... Z-2 zove AV-108. Z-2 zove AV-108.
Ko je ovo?
Laslo Pap.
Dobro.
A ovo?
Maks Koen.
- Vrlo dobro. A ovo? - To je glumac, zar ne?
Žan Gaben!
Vrlo, vrlo, dobro.
A on?
Ne poznajem ga.
To nije glumac...
To nije bokser...
Šta ima dole?
Ništa... to je podrum.
Samo boce, gomila starudije, kao i svaki drugi podrum.
Ne mrdaj!
Ali šta je ovo?
Nisam hteo da te povredim šefe!
Strah ih je.
- Dobro si. - Da.
Pusti ih.
Nisam hteo da te povredim šefe.
U redu.
Odakle ste došli?
Iz Afrike, Mali.
I vi živite u "ovome"?
- Da gazda. - Koliko vas ima ovde?
40.
Koliko plaćate.
Svaki po 30 franaka mesečno.
On stvarno muze ovaj podrum!
Nož.
Pa, mi ti dugujemo izvinjenje.
Bili ste u pravu.
Sasvim prosečan podrum.
Sa starim bocama, starudijom.
Pravi podrum.
Hej, pogledaj se! Krvariš!
Je li? Zaista.
Zar to nije rana od noža?
Sada kada si pomenuo...
Ko je mogao da te rani?
- Nikoga nema u podrumu. - Nema.
Nikoga nema u bistrou.
Ko je mogao to da uradi?
Šta je, jesi li lud?!
Ranjen u policijskoj kancelariji, je li to ozbiljno?
Nemam nikakav nož!
A ovo?
To nije moje!
Da, ali tvoji otisci su sada na njemu.
Dakle... on nije glumac.
- On nije bokser... - Daću vam nekoliko tragova.
Pljačka banke u Nieru, znate li nešto o tome?
Daću vam 5 sekundi. Čujete li?
5 sekundi.
Ranili ste moga druga.
Ubiću te!
Samoodbrana.
To je Markuči!
Bio je ovde pre mesec dana.
Nisam ga video od tada, kunem se!
- Ako se Markuči vrati jednog dana... - Inspektore zvaću vas odmah!
Samo nemoj čekati predugo.
Ako želiš da zaraste ožiljak.
"Z-2 zove AV-108" "Z-2 zove AV-108"
AV-108, slušam.
Gde si bio? Zovem sat vremena!
Zadržali smo se zbog kikirikija.
17 spratova.
Zvala je lokalnu policijsku stanicu i bila je vrlo uzbuđena.
Bila je zabrinuta jer je neko dolazio.
Ko? Čovek, žena?
Dobro veče, šefe.
Bertran, sudski istražitelj.
Kad ste pozvonili niste čuli krike ili tuču.
Čuo sam njen vrisak, ništa drugo.
Žena vrišti za pomoć u toku noći,
a vi mirno provodite veče sa svojim prijateljima.
Ona nije vrištala za pomoć, ona je samo vrištala.
Prvi put sam bio ovde. Pozvonio sam na pogrešna vrata.
- Vidim. - Niko ništa nije čuo u zgradi?
Pitao sam komšije, niko ništa nije čuo.
Ali bilo je mnogo buke zbog rođendanske zabave.
- Poznavali ste žrtvu? - Ne baš, samo bih ponekad prošao pored nje.
Po rečima pazikuće, bila je vrlo povučena.
Pozovite mi lokalnu policijsku stanicu.
Vi ste čuvar?
Ežen Merklen, 45 godina, samac.
U koje vreme je g-đa Elmer stigla večeras?
Čekajte... Gledao sam vesti... Mora da je bilo oko 8 sati.
Da, tačno 8 sati.
Kako je izgledala?
Mislim da je imala helanke.
Izgledale su kao farmerke.
To nije ono što vas mi pitamo druže.
Da li je bila uznemirena, zabrinuta, nervozna?
O, izvinite. Ne više nego obično.
Upravo je izgubila muža u saobraćajnoj nesreći.
- Je li to on? - Da, da, to je...
...bio g. Elmer.
Od tada je živela sama?
Čak i pre! On je uvek bio daleko na poslovnim putovanjima.
A ko je ovo?
Ne znam... Izgleda poznato, ali...
Ah! Mislim da sam ga video u zgradi!
Da li je imala puno posetilaca?
Otkud ja znam! Ova luda zgrada ima 48 spratova!
Pokaži ovom gospodinu vrata,
poslaćemo mu poziv.
Letelije, kriminalna policija.
Da li ste dobili poziv od "Nore Elmer"?
Zaista, žalila se na "telefonskog manijaka".
Imate li nešto?
Dešava se to po deset puta za noć. Ne mogu da se zamaram sa svima njima.
- Sa tim je završeno. - Zašto?
Jer vam ona neće više smetati.
Gledam njenu poštu.
Izjave saučešća od prijatelja, saradnici, rodbina.
Ali ovde, imamo nešto drugo.
Moja draga, znam da će vas ovo uznemiriti, ali moram da napustim Francusku i neću se vratiti.
Oprosti mi, sačuvaj uspomenu na mene, moje srce krvari.
Potpis: Žilio Kortes.
Morate da vidite, mnogo dešavanja sa svim tim zgradama.
- Ljudi padaju kao muve. - Šta?!
Što imamo lep posao. Ljudi skaču, mi ih kupimo.
Lepo, zar ne.
- Znaš šta bih ja voleo da radim? - Ne.
Da skočim takođe.
Reći ćete ljudima da se zainteresuju za ovaj slučaj, sigurno slučaj veka.
Pokušao sam živu simulaciju.
Nešto se dešava sa njim?
Markuči.
Inspektor Letelije... Ali naravno!
Civil je upucan za vreme pljačke banke... Letelije je uklonjen iz jedinice...
To je to.
Ali, nisu ga oslobodili svih optužbi,
pošto su otkrili da je jedan od Markučijevih metaka pogodio prolaznika?
Da, ali Markuči je još uvek u bekstvu.
Nađi mi adresu ovog Žilija Kortesa, čoveka ranjenog srca.
Tako nestrpljiv da napusti Francusku.
Policija! Otvaraj!
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Istina je da mu srce krvari!
Zovite hitnu pomoć!
Šta si rekao?
- Ništa nisam rekao. - Ah, dobro.
Hvala.
Vreme je da napravimo pauzu!
Zar ne vidiš da ću iskrvariti?
- Šta je rekao? - Da će da umre.
Reci mu da me je baš briga.
Baš ga briga.
Zovite... hitnu pomoć... o Bože...
Zašto si pucao?
Prvo reci, pa ćemo posle zvati hitnu pomoć.
Ako ja umrem... ti teš biti odgovoran.
Misliš da ćemo se zbog toga kajati?
To će biti teško.
Pusti ga da umre, da vidimo kako ćemo preživeti šok.
Vratite se!
Zvao si?
Kofer.
Duplo dno.
Hitnu pomoć...
Požuri...
Nora Elmer, poznavao si je?
Šta?
Moja draga, znam da će te ovo uznemiriti, ali moram da napustim Francusku.
Nemate nameru da pozovete hitnu pomoć, samo hoćete da me ubijete.
Kako?
Dao sam ti drogu, ja umirem, a ti čitaš moja ljubavna pisma...
Odlazite.
Ona je mrtva.
Nora?
- Ti si je ubio! - Ja?
Reci nam istinu i bićeš u bolnici za 5 minuta.
Zašto mislite da sam ja ubio Noru?
Mislim da to možemo da zaboravimo, zovi ambulantna kola.
Alo? Ovde inspektor Letelije.
Da, sačekajte trenutak.
Reci, ko te snabdevao sa drogom?
Dođavola!
Pozvali bi me telefonom i išao sam u bar pod imenom "Fregata".
Nikada nije bio isti čovek.
Eto!
Šta se dešava, je li zatvoreno danas?
Gde bi mogli biti?
Nadam se da vas ne uznemiravam?
Srećan praznik, šefe!
To nije istina...
Vratio se?
Vaš novi izvor, "prodavac kikirikija" je javio da je Markuči ponovo u Parizu.
U Parizu.
Vrati se, sipaj mi još malo.
Pored toga, imamo i patološki izveštaj za Noru Elmer.
Možda je umrla pre udara o tlo.
Lekar je konstatovao srčane smetnje.
Mogu biti uzrokovane intenzivnim strahom i izazvati srčani udar.
Zatvaramo slučaj?
Muasak, želim tri čoveka ispred kafane "kikiriki".
- Dan i noć, razumete li? - Da.
Šta je sa Norom Elmer, šefe?
Ako se Markuči pojavi, ne diraj ga, zovi me.
Hvala za šampanjac.
I on je voleo penušavo vino, idiot!
Inspektor Letelije? Trenutno je zauzet. Ja sam njegov partner.
Želim da razgovaram sa inspektorom Leterijeom u vezi smrti Nore Elmer.
Ovde inspektor Letelije.
Pravda je izvršena. Sinoć je Nora Elmer platila životom njene životinjske nagone.
Ona je bila kurva nedostojna žaljenja.
Od sada ja ću biti ruka sudije koji će suditi i osuditi, bez sažaljenja
sve kurve koje su preplavile svet svojim seksualnim muljem.
Ko ste vi?
- "Reći ću vam inspektore..." - Pokušajte da pratite poziv.
Dozvolite da prekinem, u slučaju da pratite ovaj poziv.
Dođavola!
Šta je to bilo?
Inspektore Letelije, slušam vas.
Da li ste pročitali Danteov "Pakao", inspektore? Verovatno ne!
Pa, ja sam "Minos", posle svake moje kazne, dobićete pismo.
Dvaput će biti upućen štampi
sa imenom moje žrtve i delom moje slike.
Vi ćete ih skupiti kao slagalicu i jednog dana otkriti identitet Minosa.
Ali do tada, svet će drhtati!
Šefe...
"Ubio sam Noru Elmer - Minos."
Ubio sam Noru Elmer...
su reči anonimnog pošiljaoca potpisane sa Minos.
To nije prvi put da neki ludak tvrdi da je počinio zločin
I da pišem novinama i zovem ih, obično nisu mnogo opasni.
Što se tiče Nore Elmer ništa ne potvrđuje da je to ubistvo.
Ne treba mnogo da brinete o tome.
Letelije!
Učio si karate, zar ne?
Da.
Džudo takođe?
Da.
Kojom si brzinom radio vežbe?
Stanite! Tako su mi govorili u vojsci...
"Govoriš li engleski? Da? Čišćenje toaleta!"
Hoću spisak žena koje su promenile broj telefona u zadnja 3 meseca.
A takođe i razlog koji su navele za tu promenu.
Žao mi je što vam kvarim izlaganje.
Letelije.
Ne možete ni da zamislite koliko je slučajeva provaljeno sa "čišćenjem toaleta".
Minos, Danteov "Pakao"... Gore od ludnice!
Prvo sam mu čula dah, hrapav način disanja... To traje neko vreme.
- I on govori? - Da, odvratnosti o mom privatnom životu.
Ja sam prekinula vezu, a on opet zove i ja ne mogu da zadržavam telefon
zbog vanrednih situacija, ali on zove u bilo koje doba.
Ne mogu da spavam... Ne može to više ovako!
- Zdravo Pjer! - Zdravo Elen!
Oni su policajci. Ovde su zbog poziva.
Vidim. To je dobro.
Slušaj, moraš nešto da uradiš! Ona je na ivici nervnog sloma.
Mi ćemo da je zaštitimo. To je sve što možemo da uradimo.
Šta je ovo ovde? Tvoje?
Ne.
Otvori ga.
Sviđaju mi se ova kola. Navikao sam na njih.
- Molim? - Možda je ovo bomba.
Danteov "Pakao".
Tvoj drugar počinje da mi ide na živce.
Kao i sve drugo iz ovog slučaja.
780 zahteva za promenu broja telefona. 260 žene.
Videli smo sedam ovog jutra.
- Nemoj da čitaš kad razgovaram sa tobom. - Da.
Dama čiji se broj poklapa sa brojem sa taksi centrale
je kurva koja je promenila profesiju.
To je medicinska sestra koju svake noći budi manijak.
Sve je pomalo interesantno. Hoćeš li da prestaneš da čitaš?
Slušaj: "Minos je strašni glas
koji sudi i presuđuje ružnim delima."
- Da li te zabrinjava ovaj momak? - On je ludak!
On nas vuče za nos i više nemam vremena za gubljenje.
Dakle, sledeće ime je Žermen Duazon,
i nema razloga da mi dosadi,
pa ćemo baciti novčić za nju.
Glava - ja idem, pismo - ti ideš!
Nema potrebe za tim. Ja ću izgubiti...
Ko je to?
Policija.
Policija?
Ah, da. Samo trenutak!
Dobar dan inspektore... Nećete da uđete?
Recite mi nešto o pozivima koje dobijate.
Mora da smo bacili hiljade novčića zajedno.
- Ti nikad nisi dobio. - Novčić je prevario.
Ti si bacio juče.
Dakle, sjeban si.
Ti si taj koji je oženjen.
Onda, dođavola.
Hajde, osloni leđa, možda je Žermen Duazon, fascinantna.
Moj muž je bio zlatar. Imao je dozvolu za oružje.
Napunjen je?
Naravno!
Taj ološ preti da će doći. Čekam ga!
Htela sam da vam kažem... cigaretu?
Ne, hvala.
Zašto "ološ"?
U pravu ste, trebalo je da kažem bolesnik!
Verovatno samo deluje kao podsticaj.
On pravi moj život toliko bednim i ne mogu naći opravdanje za to što radi.
Hoćete li nešto da popijete inspektore?
- Kaficu? - Ne hvala.
Zaista?
Zašto "bolesnik"?
Pa... on očigledno nije normalna osoba!
Ne mislite da je normalno da se žigošu porok i grozote koje nas okružuju?
Kako?
Lakše ga je prozvati ludakom, zar ne?
To nam omogućava da sebi zatvorimo oči i da odemo bez kajanja.
Bojim se da vas uopšte ne pratim.
Samo sam pokušavao da ga razumem.
Razuman policajac mora da razume kriminalca koga prati.
Nema razumevanja da je jedini. On je upravo lud!
- I verovatno impotentan. - Stvarno?
Da, kažem sve te neprijatne stvari... On mora da sanja da ih radi, ali ne može.
Oh, da. Sigurno je impotentan.
I kako ga zamišljate? Iza njegovog glasa?
Ne mogu da ga zamislim sa normalnim licem kao što je vaše ili moje.
Ili čak sa telom, to je...
Nije čudovište, već nešto bez lika.
Moram da priznam da sam nenaspavana. Kad me pozove, to je kao noćna mora.
A kad počne o mom privatnom životu, zamišljam ga kao odvratnu gusenicu.
I naravno, vaš privatni život je besprekoran.
Apsolutno! Ja se jebem inspektore!
Jebem se 5 godina i savršeno sam zdrava.
Nisam za to da budem časna sestra!
Oprostite mi na iskrenosti, ali ja se jebem unaokolo i to volim!
Ja sam za tu kafu posle svega...
Naravno, odmah.
Pijete li žestoka pića?
Činjenica je da znamo našta Minos voli da liči.
Zaista?
On nije odvratna gusenica.
On prilično dobro izgleda, dovoljno je da probudi želju kod neke kurve...
I da je dovoljno jak da ne da na sebe.
TV-105 zove TV-108, mi smo u "kikiriki" bistrou, nema ništa novo.
Ne napuštajte kola, čak ni da protegnete noge!
Ako vas Markuči primeti, vraćate se na dužnost u saobraćaju, razumeš li?
Razumem.
Ne trebaju mi kola. Uzmi ih.
Siguran si?
Siguran, uzeću autobus.
Njih trojica su na mestu.
Imaš li cigaretu?
Ne, sve su popušene.
Recimo, ove stvari su besmislica.
Da, teško se čita!
Ako je ludak pročitao sve treba mu smanjiti kaznu.
Dobro, videću Žermen.
Srećno s njom.
Imaš visoke obrve.
Ići ću sa tobom.
Tako, osmeh.
- Stići ću te. - U redu.
- Prokletstvo. - Da li je izašla?
Sigurno ne! Upravo je tražila da joj vratim mačku natrag.
- Vi ste nastojnica? - Da.
- Imate li duple ključeve? - Da. Zašto?
Dajte mi ih. Policija.
Kako se zoveš?
Znam, mačka.
Ili Ali.
Nisi toliko slatka.
Nisi slatka, ali si dobra.
Oh, ti predeš!
Jesi li srećna?
Oh, Bože moj...
Zaključajte ulaz u zgradu!
Ne brinite, platićemo vam za ovo!
Diviel je upravo zvao. Markuči je u "kikirikiju".
Kada je zvao?
TV-108, slušam.
Markučiju smo za petama, šefe.
Mi smo na Zapadnom autoputu blizu Tajlandskog izlaza.
On je u ford tanderbirdu tablica 7199 MB 75.
- Diviel, ako ga izgubite... - Znam, šefe.
Sustižemo ga!
Diviel, šta se dešava?
Upravo sam prošao kroz crveno, a Markuči me nije primetio.
Barem se nadam.
Upravo smo prošli izlaz Miet.
Sada smo na Anri Martenu ugao ulice La Pomp.
Pravac Trokadero.
Idemo Kleberom pravac Etoal.
Šta da radim šefe?
Šefe? Šta da radim?!
Šta dođavola on radi?
TV-105 zove TV-108. Šta da radim šefe?
Ispuštam Minosa, ja sam na putu.